КАЗОЧКА ПРО ПИСАНКУ (Андрій М’ястківський) літературна казка
Залишивши гніздечко, покотилось яєчко... Та котилось воно недалечко.
Квочка з курчатами на подвір’ї гуляла, діток своїх забавляла.
— Мамо, он яєчко по стежинці котиться, — сказало найменше курчатко. — Ану ж, яке воно на колір?
— Біле, як сніг, — сказала квочка.
— А сніг який? — спитав півник, бо курчаток взимку ще не було, і снігу вони не бачили.
— Такий білий, як оте яєчко, що котиться, — відповіла квочка. — Однак скоро Великдень. То давайте пофарбуємо яєчко, щоб воно було барвисте, як весна.
Закотили курчатка яєчко до своєї хати й ну його фарбувати. Припустив теплий дощик, потім стала веселочка в небі.
Курчатка у веселочки фарб позичали, на білому яєчку весну малювали. Малювали лапками та писали пір’ячком — і покотилася писанка зеленим подвір’ячком.
Курчатка її доганяли, на крилечках піднімали й дівчинці Наталочці, яка їх зеренцями годувала, водицею напувала, на свято Великдень подарували.
І зацвіли вишні, черешні. Став гарний, як писанка, садочок увесь.
І проказала Наталочка:
— Христос Воскрес!
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
Категорія: казка літературна