БІЛОЛИЦЯ, ДЖЕНДЖУРИСТА, СОРОЧОК НАДІЛА ТРИСТА (Алла Коваль) науково-художнє оповідання
— Та це ж капуста! — скажете ви.
Правильно, це капуста, споконвіку дуже шанована особа. Навіть такі визначні державні діячі стародавнього світу, як Катон, як Юлій Цезар, як Піфагор, присвячували їй сторінки своїх творів, високо цінували її корисність для людини, поживність і смак. Хіба можна після цього всього не їсти капусту?
— Чи давно вона живе у нас?
Дуже давно. Її привезли грецькі й римські поселенці найперш до Криму, а вже звідтіля вона вирушила далі — завойовувати наші землі. Про неї згадується в книгах, написаних в Київській Русі. Уже там її звуть капуста. Значить, привезли її до нас разом з цією назвою.
Та ця назва виникла не одразу. У латинській мові було два різних слова: композ(і)та, воно означало «квашення», «варіння», а ще «суміш», і капуціум — «головка капусти». Німці взяли собі — разом з капустою — слово «капуціум» і скоротили його. Стало «капуз». А далі події розвивалися так: ці два слова — «композ(і)та» і «капуз» — склалися — і вийшло «капузта», «капуста». Тільки робилося це далеко не одразу, а поступово.
Усі ви бачили капусту, бачили її «триста сорочок». Як ви думаєте, що це в неї? Листки? Зовсім ні, це не листки, листя на капусті з'являється лише на другий рік, коли головку з корінцем садовлять в землю — на насіння. Тоді з головки виростають пагінці, на них з'являються листки, квіти, а потім і насіння. А що тоді в капусти?
Виявляється, що головка капусти — це величезна верхня брунька з такими величезними лусочками. Бруньки на деревах бачили? Вони вкриті коричневими лусочками зверху. Оце і в бруньки-капусти такі ж лусочки, тільки дуже великі й соковиті.
Цю величезну бруньку створила матінка-природа, але їй у цьому допомогли люди.
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
Категорія: казка літературна