Речення
Текст поділяють на речення, щоб відокремити одну думку від іншої.
Речення складаються зі слів, пов'язаних між собою за змістом і граматично (за допомогою закінчень або прийменників і закінчень).
Сестра, попросити, я, заварити, зелений, чай, із, квіти, жасмин. |
Якщо запис містить слова, між якими немає граматичного зв'язку, тоді його не можна вважати реченням, це набір слів.
Сестра попросила мене заварити зелений телефон із квітами жасмину. |
Якщо слова пов'язані граматично, але не всі вони можуть поєднуватися за змістом, тоді його також не можна назвати реченням.
У кінці речення треба ставити розділовий знак: крапку, три крапки, знак оклику чи знак питання.
• Крапку ставлять у кінці розповідного або спонукального речення, якщо воно вимовлене без окличної інтонації.
• Три крапки (крапки) позначають перервану або незавершену думку.
• Знак питання використовують у питальних реченнях.
• Підвищену емоційність передають за допомогою знаку оклику.
Заголовок — це також речення. Запам'ятайте: після заголовків та на вивісках крапку не ставимо. |
Читаємо речення.
• Розповідне речення вимовляють рівною інтонацією, наголошуючи найважливіші слова (ключові слова). У кінці речення темп читання уповільнюють, указуючи цим на завершеність думки.
• Якщо розповідне речення окличне, то його промовляють більш емоційно (пристрасно, піднесено, урочисто, з притиском у голосі та ін.) і трохи голосніше. Щоб передати підвищену (порівняно зі звичайною) окличну інтонацію, використовують два й навіть три знаки оклику, як у поданих вище реченнях.
• У питальних реченнях інтонаційно треба виокремлювати те слово, яке вказує на предмет, явище, дію, час, місце, якими цікавляться.
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
Категорія: українська мова