ДВА МИКОЛИ (Грицько Бойко) вірш
В нашій школі два Миколи,
Два любителі футбола.
Правду скажем: добре грають!
Та уроки забувають.
І тому в обох Микол
У журналі «кол1» та «кол».
І сьогодні два Миколи
Невеселі вийшли з школи.
Стали хлопці міркувать:
— Як же нам дістати п’ять2?
І сказав один Микола:
— Може, кинути футбола? —
А Микола до Миколи:
— Що? Футбола? Та ніколи!
Я придумав, ти послухай,—
Другу він шепнув на вухо,—
І в футбола будем грати,
І уроки готувати.
Ми по черзі, як брати:
Я сьогодні — завтра ти.
Вчитель здумає спитать —
Хоч один з нас буде знать!
Підбадьорений Микола
До півдня ганя в футбола,
За уроки — ні-ні-ні! —
Вчить сьогодні не мені!
А на завтра знов-таки
У Микол все навпаки.
Другий вже тепер Микола
До півдня ганя в футбола,
За уроки — ні-ні-ні! —
Вчить сьогодні не мені!
Та Миколам, як на зло,
Знов-таки не повезло:
Вчитель з них того питав,
Хто в футбола все ганяв.
Ось чому в обох Микол
У журналі «кол» та «кол»!
1. Кол – тут одиниця.
2. Колись по п’ятибальній системі «п’ятірка» була найвищою оцінкою.
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
Категорія: поезія