ПТАШИНА ЛАЗНЯ (Віктор Приходько) науково-художнє оповідання
Після зливи серед степу невелика калюжа. Прилетів шпак, забрів у калюжу, напився й ну купатися! Крильцями тріпає. Підстрибує, присідає. Далі вийшов на траву, обтрусився, заходився чепуритися.
Згодом горобці нагодилися. Товчуться в калюжі, галасують.
Тут і без бійки не обійшлося. За ними прилетіли дві галки, чубатий жайворонок, синиці, сіра плиска. Сорока теж надумала свої білі боки помити. Хлюпаються птахи у воді, від задоволення пісні співають.
Ось тобі й пташина лазня!
Здивувало мене те, що поряд було ще кілька калюж, але вони менше приваблювали пернатих. Однак, чому?
Посеред калюжі, яку вподобали птахи, ріс полин.
У воді мокло кілька зламаних напівзасохлих кущиків.
Зачерпнув я теплої води — полином пахне. Тепер ясно, чому пташки облюбували саме цю калюжу: в наших краях люди здавна використовують полиновий настій для боротьби з різними комахами. А охочих полікуватися он скільки назліталося. Тільки з кожним днем калюжа все меншає й меншає. І хто не встигне вчасно скупатися, чекатиме наступного дощу.
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
Категорія: казка літературна