ДОБРИЙ СНІГОВИК (Анатолій Костецький) вірш
— Сніговику, сніговику,
Скажи нам — а навіщо
Тобі дали мітлу таку,
Яка за тебе вища?
— Я нишком-тишком уночі
Сніг підмету з дороги,
Щоб діти, з дому ідучи,
Не замочили ноги.
— Сніговику, сніговику,
Скажи-но — а навіщо
На голові твоїй стирчить
Відрище-здоровище?
— А щоб тоді, як місто спить,
Малечі ковзанки залить
Чи в заметіль кудлату
Синиць туди сховати:
Нехай собі сидять під ним,
Неначе це — пташиний дім.
— Ну, а твоя морквина-ніс
Навіщо — розкажи-но?
— Якби колись пішов я в ліс,
То я б зайцям її одніс,
Бо це — для них морквина.
— Сніговику, сніговику,
І Ще трохи нас послухай:
Навіщо в тебе рот такий —
Од вуха і до вуха?
— Ну, це відомо кожному:
Без посмішки не можу я!
![](/templates/MainUA/js/share/icon-vk.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-fb.png)
![](/templates/MainUA/js/share/icon-tw.png)
10.04.2024 -
Категорія: поезія